![1DX_5419](https://www.crunchtime.cz/wp-content/uploads/2024/03/1DX_5419-1-678x381.jpg)
Pořád ještě mě věci dovedou překvapit.
Tak třeba teď ve středu. Dali jsme večer na CrunchTime příspěvek, který poukazoval na to, že v zápase USK – Ústí dal hostující tým 90 bodů, přičemž střelců bylo jenom pět a ani jeden z nich nebyl Čech.
Obě věci jsou zajímavé. Pět střelců na 90 bodů je opravdu velmi výjimečné, nula bodů pro české hráče je pak naprostý unikát a pokud se to někdy v minulosti již stalo, pak o tom nevíme.
Statistická perlička. Kuriozitka, řeklo by se. Takové věci máme na Crunchtimu rádi.
Příspěvek jsme zveřejnili a já šel dbát o svou spánkovou hygienu. O to překvapivější bylo ráno.
„Výsměch Ústeckému basketbalu“
„Typicky české mužstvo to Ústí“
„Chce se mi blejt“
A tak dál. A to jsou jen komentáře na Facebooku.
Takovou – někdy až hysterickou reakci – bych nečekal.
Nečekal bych to proto, jelikož se nic tak nečekaného nestalo. Ústí bylo oslabené o dva Čechy – Žiklu a Láďu Pecku, přičemž ten druhý je pro tým extrémně důležitý. Čeští hráči z Ústí na Folimance příležitost dostali, měli více než čtvrtinu dostupných minut. Že to nevyužili na vsítění byť jen jediného bodu, to je už věc jiná a někdo by to mohl naopak chápat jako argument pro to, že ti cizinci jsou skutečně nutní.
Je rok 2024 a liga je cizinců plná. Nejenom ta česká, prostě každá. Dokonce i NBA. V Evropě dominují Američané, v USA dominují Evropané, zdá se to na hlavu postavené, ale je to zkrátka přirozený vývoj a tak to je.
Ústí se nijak netají tím, že cizince využívat chce a bude. Přístup generálního manažera Tomáše Hrubého je zhruba takový: českých hráčů s odpovídající kvalitou je jen omezené množství a jsou drazí. Pokud ale bude mít český hráč odpovídající kvalitu, u nás prostor dostane.
Ústí se svou filozofií nijak netají, stojí si za ní a především – neporušuje ani neohýbá žádné kvóty. Pohybuje se přesně ve vymezených mantinelech. Pokud se to někomu nelíbí, je potřeba útočit a argumentovat proti těm mantinelům, nikoliv proti Ústí.
Často se totiž v českém basketbalovém prostředí opakují dvě teze – cizinců je v lize moc a řada z nich nemá dostatečnou kvalitu, takže nejsou přínosem. Zároveň se velmi často stává, že když někdo chce počet cizinců v lize kritizovat, ukáže na Ústí nad Labem.
Je to chyba.
Proč?
Protože tohle:
Písek 0 %
Opava 16,9 %
USK 28,9 %
Pardubice 39,4 %
Brno 39,4 %
Děčín 40,6 %
Nymburk 40,6 %
Kolín 42,3 %
Ústí nad Labem 59,6 %
Ostrava 67,5 %
Slavia 69, 2 %
Olomoucko 77,3 %
To jsou podíly bodů, které v jednotlivých týmech připadají na zahraniční hráče.
Ligový průměr je 43 %. Čtyři týmy jsou nad tímto průměrem. Ústí je jedním z nich.
Jenže Ústí je momentálně druhé v lize. Zcela legitimně myslí na finále. Bez svého kapitána dovedlo vyhrát na Folimace o skoro 20 bodů (mimochodem proti týmu, který má oprávněně dobrou pověst jako bašta mladých českých hráčů, přesto je úplně mimo od té doby, co se mu kamsi ztratili dva cizinci).
Z těch zbylých třech týmů nad průměrem bude jeden bojovat o udržení v soutěži a další dva se musejí bát o to, aby mohly hrát déle než do Velikonoc.
Pokud bychom tedy chtěli ukazovat na Ústí, pak by to možná mělo být především proto, že tam cizinci dávají smysl, ne? Týmu se daří, zahraniční hráči plní svou úlohu a Češi tam pořád dávají přes 40 procent bodů.
Nedělejme ze středečního zápasu odstrašující příklad.
Byla to statistická perlička. Nic víc.